Hallo, der.
- Rian. - Deet...
Er hun våken?
- Deet våken? - Ja.
Våken!
Hvor...
Hvor er jeg?
Over bakken igjen.
Hvordan kom jeg hit?
Jeg... Jeg husker treet,
- og så... - Du begynte å gløde.
Du leget nurlokene, og så...
Og så besvimte du.
Rian bar deg i trygghet.
Han må være veldig sterk.
Og arathimene? De andre i Grotteklanen?
Helt trygge. Takket være deg.
Hvordan føler du deg, Deet?
Det går fint. Takk.
"Fint", sier hun.
Kanskje hun har det fint.
Men også...
...forandret.
Dobbeltsverdet. Det er fortsatt i grottene!
- Vi må dra tilbake! - Dobbeltsverdet?
Ser dere etter det? Hvorfor sa dere ikke det?
Må bare...
- Hva gjør hun... - ...brekke treverket! Har brukt det som
en stokk. Holdt det skjult.
Vær så god.
Hadde du Dobbeltsverdet hele tiden?
Jeg visste ikke at dere lette etter det.
Forsiktig med det. Det er eldre enn meg
og dobbelt så skarpt.
EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Nei!
Nei! Ikke gjør dette!
Slutt, Tavra! Dette er ikke deg. Stopp, Tavra!
Tavra, slipp meg. Tavra!
Jeg er Overmakten.
Tavra, nei! Hjelp!
Eksemplarisk!
Disse tre er veldig sprelske.
Vi må håpe de har styrken...
...til å få skekMal tilbake fra dødens stup!
Hvis ikke skal vi tømme alle gelflingene på Thra til Jegeren er tilbake.
Ja, keiser.
Jeg er nesten klar, sir.
Hva om Jegeren dør?
Da vil jeg akseptere den dystre oppgaven
å beære skekMals skatter med en ordentlig utstilling.
Mener du de ekle trofeene?
Alt kan bli vakkert.
Vi burde tilkalle resten av skeksierene til slottet.
De må få vite hva som har skjedd!
SkekSa og skekNa er verdifulle i en kamp.
Og skekUng er en sterk kriger.
Og hva med skekLi?
Flere skeksiere betyr bare mer krangling, ja?
Stille, Kammerherre!
Alt dette er din feil!
Nok sommel! Kom igjen!
Skvis disse gelflingene, Vitenskapsmann.
Ja, min keiser.
Maskinen er klargjort, keiser.
- Jeg venter på kommandoen din. - Bra, Vitenskapsmann.
Vi begynner.
Stopp der, ynkverdige parasitter!
Ta henne!
Ta på meg,
og Thra vil svelge deg der du står.
Jeg mener å huske at jeg forviste deg fra slottet mitt.
Jeg har kommet for å vise respekt for Jegeren.
SkekMal var den vakreste av dere i denne innskrumpede gjengen.
Men nå stinker han av døden.
Blasfemi! Vi kan ikke dø.
Dere kan det, og denne gjør det hvert øyeblikk.
Ja, uten Aughras hjelp.
Vi trenger ikke hjelpen din. Vi har våre egne måter å lege Jegeren på.
Ja, jeg vet det. Livskraft.
Men gelfling-livskraft kan ikke få Jegeren tilbake.
Det du trenger er Thras livskraft.
Og hvem er Thra?
Du er Thra.
Korrekt. Bare Aughras livskraft kan redde den falne Jegeren nå.
Ikke stol på dem!
Jeg tilbyr et bytte.
Mitt liv for disse gelflingene
og de som er låst inne i de fæle burene deres.
Det er et knep! Sett henne i stolen. Vi tar livskraften hennes!
Hele denne tiden
har dere beskyttet Krystallen
og er fortsatt uvitende om dens sanne natur.
Krystallen kan ikke ta livskraften min.
Jeg må gi den...
...frivillig!
- Nei! - Vil du ofre livet ditt
for et par ubetydelige gelflinger?
Dumskaller.
Vi er alle Thra.
Alle bortsett fra dere.
Dere returnerer ikke til Thra når dere blir borte.
Hva skjer med dere når deres del av historien er over?
Har aldri funnet det ut, hva? Prøvd, men feilet.
Kanskje ingenting er alt som venter dere.
Så... ta valget ditt.
Har vi en avtale...
...eller dømmer du en av dine egne til endeløs glemsel?
Å, vel.
Aughra prøvde.
Stopp!
Jeg går med på...
...betingelsene dine.
Veldig bra.
Slipp disse tre fri!
Grunaker!
Ja.
Vakter, få disse kjettingene av!
Mor Aughra, vær så snill, ikke gjør dette!
Jeg ber deg. Vi er ikke verdt det.
Jo... det er dere.
Sett fri resten av gelflingene og eskorter alle
- trygt fra slottet. - Som du befaler.
Og pass på at de alle dør før de kommer frem.
Selvfølgelig, keiser.
Prinsesse Tavra.
- Hva skjer? Hva gjør vi her? - Åpne!
- Hvor er vi? - Frigjør gelflingene.
- Ja. - Åpne!
Maudra!
Fort, nå.
Dra, Brea.
Du har mye å gjøre.
Jeg kan ikke.
- Gå. - Vær så snill.
- Gå. - Jeg...
Forbered laben!
- Å, Brea. - Seladon.
Beklager kneblingen, søstre, men det måtte se troverdig ut.
Tavra?
Er det virkelig deg?
Det er oss.
Men hvordan?
Rian og Deet forhandlet våpenhvile med Overmakten.
Aughra beordret oss til å få dere i trygghet.
Det er godt å ha deg tilbake.
Hvordan vet jeg at det er deg
og ikke den ekle tingen?
Du skulle hørt hva den sier om deg.
Vent. Var det en vits?
Jeg er den morsomme.
Tavra! Det er deg!
Ja. Nå...
- ...la oss komme oss ut. Alle sammen. - Ja.
Kom igjen, Brea.
- Denne veien. Følg meg. - Takk.
Katakombene.
Hva er der nede?
Frihet.
Her kommer generalen!
Hva er nytt?
- Hvordan går det med Jegeren? - Virket livskraften?
Jegeren er i live.
Så vidt.
Vitenskapsmannen tømmer Aughra for livskraft nå.
Mor Aughra.
SkekLach, bli med meg.
Keiseren har gitt oss et viktig ærend.
Hvorfor meg?
Ikke bekymre deg. Dette blir gøy!
- Jeg tviler på det. - Mor Aughras livskraft vil være kraftig.
Hvor skal vi?
Maudra Fara, hvor fører du oss hen?
Vær sterke. Vi er snart ute.
- Takk, Maudra. - Fort, nå. Kom igjen.
Slik, ja. Fortsett.
Hvis arathimene og gelflingene har inngått en allianse,
hvorfor er den fortsatt i ansiktet ditt?
Vi har vært sammensmeltet for lenge. Sinnene har blitt ett.
Vi vet ikke hvor den ene starter og den andre slutter.
Det er forferdelig.
Overhodet ikke.
Arathimene er ikke monstre.
Vi vil ha det samme.
Rettferdighet.
Drar dere så fort?
- Å nei! - Skeksier!
Du hadde rett.
Dette blir gøy!
Aughra inngikk en avtale. Kom dere vekk!
Avtalen er endret!
Det er den, general.
Hva er dette? Arathimene sverget lojalitet til skeksierene.
- Vi ga dere Grottegangene! - En giftflue er ingen gave!
Gelflingene må betale!
Reis dere, arathim!
Ekle spytter.
- Den tok meg! Det brenner! - Denne veien! Løp!
Det brenner!
- Det brenner! - Tavra.
Jeg kan ikke se!
- Vi kan ikke dra uten Tavra. - Jeg er med deg.
- Kom igjen! - Hjelp!
Det er i øynene mine!
Kom igjen, Brea!
Øynene mine! Øynene mine brenner.
Nei.
Nei, jeg ber deg. Vent.
Vi har ventet lenge nok på dette øyeblikket.
Dette er for arathimene.
For All-Maudra!
La... venn...
...være!
Vær hilset, general.
Ikke deg. Ikke nå!
Stoler du ikke på meg?
Jeg reddet generalens liv.
Slik at du kan bli den som dreper meg?
Nei. Skeksier erter, ja.
Men er ikke fiender.
Gelflingene er fienden!
Her. Jeg har en gave til deg.
Hva? Hva er det?
Livskraft. Alt som er igjen,
men nok til å lege generalen.
Jeg sparte det til meg selv,
men nå...
...til venn.
Det virker.
Det virker! Jeg føler meg sterk!
Jeg feilbedømte deg, Kammerherre.
Jeg er vant til det.
- Kom, nå. - Ja.
- Travelt. - Ja.
- Mye å gjøre. - Mye å gjøre!
Har en plan som generalen vil like, ja?
Ser du henne? Tavra?
Hvor er hun?
- Tavra! - Å, søster!
- Vi er her. - Hjelp... oss.
- Her, gi meg armen din. - Ja, her. Kan du stå?
Forsiktig.
Bra. Vi har deg nå.
Slik, ja. Hold fast.
Begge halvdeler
er ikke lenge på Thra.
Jeg lurer... På det neste stedet,
blir vi én igjen?
Eller er vi fortsatt...
...i stykker?
Er du stolt?
Å bygge en maskin som dreper Aughra?
Ikke så stolt som Mor Aughra,
som kaster bort livet sitt i et desperat offer for tilgivelse.
Det måtte ikke ende slik mellom oss.
Vi var venner en gang.
En annen verden.
En annen tid.
Bra. Det gjør seg.
Nå skal vi se hvor mektig Aughra virkelig er.
Spinnende stoler nå, hva?
Ja.
Er ikke dette stilig?
- Nei! - Ja.
Nei!
- Kiler så vidt. - Ja!
Ja!
Slik, ja. Ja!
Nei!
Hvor er livskraften jeg ble lovet?
Hun tømmes ikke! Hun har lurt oss!
Fiks dette, Vitenskapsmann!
Øk kraften!
Jeg er forbauset, keiser.
Hun visner, men gir ikke.
Infernalske kjerring!
Løgner!
Juksemaker!
Jeg ga deg gelflingene dine. Hvor er livskraften min?
Du... er fordømt.
Du og alle av ditt slag.
Parasitter, tyver.
Til slutt...
...er dere ingenting...
...annet enn... støv!
Jeg... vil aldri... bli... til støv!
Keiser, se! Livskraft!
Ja!
Der er det! Jeg visste det!
Det virker!
Nei, det er for mye!
Skru den av!
Hva?
Virket det?
Gjorde det det?
Bueskytter?
Jegeren...
...er borte.
Død?
Nei!
Vi... kan ikke... dø!
Jeg... kan ikke dø.
Ikke se dere tilbake. Fort, nå.
Maudra Fara, søsteren vår er såret.
- Maudra Fara. - Nei. Vi kan ikke stoppe nå.
Kan vi i det minste roe ned?
Holdt.
Noen kommer. Vær klare.
Hva er det? Enda en spytter?
Nei!
Kylan!
- Du skremte oss. - Skremte dere?
- Jeg døde av frykt. - Hva gjør du her?
Jeg kommer fra Sami Thicket.
Jeg prøvde å samle Spriton til saken vår, men... de ville ikke høre.
Det er ikke din feil.
Maudra Mira elsker skeksierene nesten like mye som hun frykter dem.
- Tavra. - Jeg klarer ikke...
- ...lenger. - Vent.
- Du må sette deg ned. - Vi har ikke tid.
Vi må dra til Steinen-i-skogen.
Maudra Fara,
gelflingene har alltid vært sterkest når de står sammen.
Ikke fra hverandre.
Greit. Vi slår leir her i natt.
Kom igjen, vi har deg. Rolig. Bra.
Du kan hvile nå, her borte.
- Bra. Slik, ja. - Vi har deg, Tavra.
Det stemmer, søster.
Alt blir bra nå, Tavra. Sitt.
Jeg vet du må ta Dobbeltsverdet,
men det var en fin stokk.
- Jeg vil savne den stokken. - Hva nå?
Hva gjør vi med Dobbeltsverdet?
Finn den andre halvdelen for å avsløre dets ekte kraft!
Hvor er resten?
I Steinen-i-skogen. Der jeg la det for 30 triner siden.
Det var under Arathim-krigene.
Jeg ble gitt oppgaven å levere det til Steinskog-Maudraen
da de trengte det.
Slaget ved Steinen-i-skogen.
Jeg husker historiene.
Fæle greier.
Dessverre kom jeg for sent.
Maudraen hadde allerede falt.
Alt virket fortapt...
...til en ung soldat som het Ordon
- plukket opp Dobbeltsverdet. - Faren min?
Se selv.
Sverdet har merkelige krefter.
Etter at vi vant kampen, delte Ordon det i to.
Halvparten gjemte han,
den andre halvdelen ga han til meg.
Faren min svingte dette sverdet.
Han ga aldri opp. Aldri.
Det skal ikke vi heller.
Vi må dra til Steinen-i-skogen.
- Raskt. - Raskt?
Kanskje jeg kan hjelpe.
Se! Pen!
En landstrider!
Du kan kalle på dem.
Jeg husker fortsatt et triks eller to fra trinen min over bakken.
Jeg tror han tilbyr oss skyss.
Klar?
Jeg har aldri ridd på en landstrider før.
Jeg tror du vil like det.
Pass på hvor du går.
Her.
Hold fast.
Ha det, Deet!
Til Steinen-i-skogen!
Hun ser verre ut.
Hun er sterk.
Hun klarer seg.
Her. Legg deg, søster.
Jeg har deg, Tavra.
Det burde vært meg.
Seladon, nei.
Aughra sa jeg gjorde en forferdelig feil.
Men, nei, jeg ville ikke høre.
Dette er min pris å betale, ikke hennes.
Jeg er så lei meg...
...for alt.
Tavra...
Vi er her. Du er ikke alene.
Vi var aldri alene.
Ikke engang døden...
...kan bryte søsterskapet.
Ikke snakk, bare hvil.
Vi skulle ønske...
...dere kunne se hverandre...
...slik jeg gjør.
Dere er så...
...vakre.
Tavra.
Søsteren vår er borte.
Vi returnerer henne til Thra.
Sammen.
- Jeg elsker deg. - Jeg elsker deg, Seladon.
Du tilkalte meg, keiser?
SkekMal...
...er død.
Forberedelser må bli gjort...
...for kroppen.
Men... Det er ikke et ritual,
ingen seremoni for noe slikt.
Ingen skeksier har dødd på 1000 triner.
Ikke siden...
...begynnelsen.
Vi har blitt lurt!
Arathimene har gått i mot oss og står med gelflingene.
Ja. Det er bra jeg var der
for å lære de ekle spytterne en lekse.
Flere dystre nyheter!
Alt er ikke tapt, keiser. Kammerherren har en plan.
Jeg trodde du hadde fått nok av Kammerherrens planer, general.
SkekSil reddet meg.
Fiendene våre samler seg mot oss.
Vi må legge kranglingen til side for alle skeksiers beste.
Generalen hadde rett.
Gelflingene må knuses.
Gelflingene er en pest på Thra, for skeksierene.
Det blir ingen fred når gelflingene er i live.
Det må bli krig.
Krig krever soldater. Vi har mistet arathimene.
Ja, fordi skeksierene har vært for snille.
Gi gelflingene alt, de vil ha mer.
Tror at lojalitet kan kjøpes og kreves.
Det er ikke sant. Kan bare bygges.
Derfor ga jeg vennen generalen en plan.
Sir, forestill deg en hær av ustoppelige soldater,
skapt for å være lojale.
Kan du bygge noe slikt?
Jeg nyter en slik utfordring, keiser.
Men... man kan ikke lage noe ut av ingenting.
Her er noe.
Arathim...
...gjenskapt av Vitenskapsmannens maskiner.
Laget til sjelløse,
fryktløse dødens instrumenter.
Det kan være mulig å operere kadavrene
til et nytt, større eksemplar.
Gigantiske arathimer.
Veldig bra.
Bygg hæren min!
Du får alle ressurser.
Ja, keiser.
Og Kammerherre...
...du har fortjent plassen din igjen, ved bordet vårt.
Jeg lever bare for å tjene, keiser.
Jegeren...
...blir ikke begravd...
...eller brent som et vanlig lik. Nei!
Jegeren vil bli kledd i vår fineste rustning
og plassert i tronerommet, slik at skekMal kan styre ved vår side...
...for alltid!
- For alltid! - For alltid!
- Hyll keiseren! - For alltid!
Ja!
Ja! Bra!
Du har rett. Jeg liker det!
Mer farge!
Vær forsiktig, din idiot.
Jeg er forsiktig.
Mer farge!
Klin det på. Ja, vi kliner det på.
Livet er malingen min! Døden er lerretet.
- Livet. - Ok, reis ham opp!
La meg se ham! Ok, stopp!
Én ting til.
Gjør plass.
- Genialt. - Hva?
La oss se.
Jegeren er tilbake!
Ja!
Slik, ja. Rolig!
Pass på hvor du trår.
Slik, ja.
Se.
Hva skjedde med alle gelflingene?
De er alle...
...borte.
Vi finner dem.
Jeg lover.
Takk for at du bar oss på ryggen, noble landstrider.
Det er den.
Det er smeltedigelen.
Er Dobbeltsverdet der?
Når kampen er over...
...legger krigerne i Steinen-i-skogen våpnene i smien,
i håp om at vi aldri trenger dem igjen.
Her.
Takk.
Jeg ser det. Der.
Andre halvdel av Dobbeltsverdet.
Forsiktig!
Du brenner deg.
Det er ikke varmt engang.
Hører du...
Det virker som om Dobbeltsverdet er ett!
- Flammene! - Se!
Hva skjer?
Forsiktig.
- Det brenner ikke. - Hva betyr dette?
Himmelen!
Den er i fyr og flamme!
Hvordan er det mulig?
De samler seg mot oss.
Hva er det?
Keiser, du må se dette.
Hva er den lyden?
Hva?
Hva...
Krystallen kaller!
Til Krystallkammeret!
- Kom dere vekk! - Kan denne dagen bli verre?
- Hvordan er det mulig? - Er det noen der?
- Et triks? - Skeksierene?
Brea?
- Pappa, se! - Er det deg?
Kan du høre meg?
- Rian? - Du unnslapp Jegeren!
Hvor er du?
Jeg er trygg med Maudra Fara og Seladon.
Modige Gurjin er her også, hvis dere lurer.
Gurjin!
Hvor er du?
Jeg og søsteren min er tilbake med klanen vår i Store Smerth.
Ja!
Alle bålene over hele Thra bærer beskjeden din, Rian.
Alle gelflinger hører.
Så snakk sant!
Hva skal jeg si?
Hva enn som er i hjertet ditt.
Gelflinger...
Skeksierene bedro oss.
- Hva er dette? - Vendte klan mot klan.
Drepte All-Maudra.
Tømte våre elskede.
Slapp Formørkelsen fri i verdenen vår.
Og nå er alle...
...og alt...
...i fare.
Det som en gang var utenkelig...
...er nå uunngåelig.
Opprør.
Dette våpenet...
...Dobbeltsverdet...
...ble smidd av to halvdeler av en stor skapning,
og det er spådd at det ender skeksierenes makt.
Dobbeltsverdet! De har Dobbeltsverdet!
Det er nå...
...i gelfling-hender.
Skeksierene har sådd mistro mellom oss i tusen triner. Hvorfor?
Fordi de frykter for hva som ville skjedd om vi var samlet.
De hadde rett i å være redde!
Bli med meg...
...til Steinen-i-skogen.
Her...
...skal vi holde stand.
Ikke som mange...
...men som én!
Det er nok!
Stille!
Det patetiske opprøret ditt kan bare ende i ødeleggelse!
Så hvorfor skjelver du?
Utakknemlige soldat!
Livene deres er bare en flekk som venter på å bli tørket bort.
Vær sikker, enhver gelfling som blir med deg i kamp,
vil bli med deg i graven.
Ta med våpnene dine!
Ta med skeksierene dine
og møt skjebnen din!
Nei!
Han hadde Kjetterens Dobbeltsverd.
Hvordan fikk han tak i det?
Ikke engang Kjetteren ville...
Kunne ikke...
SkekGra har forrådt oss før.
Hvorfor ikke igjen?
Feiginger!
La slavene ha leken sin.
La dem tro de har en sjanse mot oss.
Men hør på meg, Krystallens herrer,
Thras kongelige, allmektige skeksiere:
Ved soloppgang når vi den stakkarslige landsbyen deres.
Vi skal knuse det gryende opprøret deres før det slår røtter,
kna disse trassige gelflingene til støv,
ødelegge Dobbeltsverdet og fråtse i livskraften deres!
Vi skal fråtse!
- Ja, fråtse! - Livskraft!
Ja.
Men... tror du alle gelflinger hørte deg?
Ja.
Men kommer de?
Tekst: Stine Alslie Dybdal